Deborah?
- Unde ai fost? - Îmi pare rău. Îmi pare rău, T.
- Mă înșeli? - Nu, nu, nu te înșel.
- Ce... - Oprește-te! Ce faci?
- T! Oprește-te! - Nu o să mă părăsești!
- Cine e? - Nimeni! Tu ești! Te urăsc!
T. Ray, lasă-mă să plec!
Nu!
T. Ray, la naiba! la mâna de pe mine!
Lily!
Mi-am ucis mama când aveam 4 ani.
Asta e tot ce știu despre mine.
Ea era tot ce îmi doream, și am alungat-o.
Nimic nu a mai contat.
- T. Ray! - Ce e?
Am albine în camera mea! Sute... Trebuie să vezi!
- Ce e? Isuse, Lily. - Sunt în camera mea! Vino să vezi.
Ce?
La naiba, Lilly. Nu e amuzant.
Erau aici. Zburau peste tot.
Dacă mă mai trezești o dată, o să o încurci.
M- ai auzit?
La naiba.
Albinele au apărut în vara lui '64...
Vara în care am împlinit 14 și toată lumea mea a început să se învârtă pe o nouă orbită.
Dacă mă gândesc acum, cred că de fapt mi-au fost trimise.
Aș vrea să pot spune că mi-au fost trimise așa cum îngerul Gabriel i-a fost trimis Fecioarei Maria.
Știu că e o comparație forțată, viața mea neînsemnată față de a ei...
dar am motive să cred că ea nu s-ar supăra.
Mâine e ziua mea de naștere.
Toate fetele au acum...
unul din lanuțurile alea subțiri de argint de la magazinul de jos..
Cred că sunt singura fată din școală care nu are încă unul.
Dar mă gândeam că mai bine îmi povestești despre mama.
Tot ce mi-ai spus despre ea, e că era din Virginia și că era fiica unică, ca și mine.
Nu știu nici măcar ce mâncare îi plăcea cel mai mult...
sau ce-i plăcea cel mai mult să facă... nimic;
- Vrei să știi despre maică-ta? - Da.
Mm-hmm.
Petrecea ore în șir ispitind gândacii...
pe afară cu biscuiți de graham și dulciuri.
Jur.
Era nebună cu salvarea gândacilor.
Asta e pentru tine.
Bună, Lily! Frumos fund!
Oh!
Am prins-o.
Rosaleen. Uite cum se luptă.
- Ce faci cu asta? - Prind albine să i le arăt lui T. Ray.
Crede că inventez.
Dacă te înțeapă, să nu vii la mine plângând.
- Vino și repară asta. - Pentru viitor...
Ce au făcut? Au aruncat o bombă atomică?
Liniște.
Se spune că aceia care sunt egali în fața Domnului...
ar trebui să fie egali și în cabina de vot...
și în clase, și în fabrici...
hoteluri și restaurante și cinematografe...
La naiba.
Și alte locuri ce oferă servicii publice.
Astăzi, 2 iulie, 1964...
Președintele Johnson a transformat declarația Drepturilor Civile în lege.
15, 16, 17, 18...
19, 20, 21, 22.
Când o arată și părul meu la fel cu al tău?
Sunt convinsă că al meu o să te înnebunească cu modul în care se așează, în 11 direcții diferite.
Sunt convinsă că îI perii de 100 de ori pe zi doar ca să-I faci să stea.
Sunt convinsă.
Lily!
- Cu cine ești? - Poftim?
- Cine e acolo? - Nimeni. Nu e nimeni cu mine. Sunt singură.
Vino aici.
Hai.
Nu! Crezi că ai crescut? Huh?
Și stai acolo făcând Dzeu știe ce.
O să rămâi gravidă și ce te faci? Ai?
Huh?
Poți să pleci.
Neața'.
Cât te-a ținut tatăI tău pe astea?
O oră.
Uită-te la tine.
La Mulți Ani.
N- am știu că mi-ai făcut tort.
Sigur că ți-am făcut. E ziua ta.
- Cât de mare vrei felia? - Foarte mare.
Trebuia să fii la stând până acum.
Este ziua piersicilor.
- O iau cu mine în oraș. - Pentru?
Are nevoie de un sutien. Trebuie să i se ia măsurile.
Cât o să coste?
La Mulți Ani.
Deci ce se întâmplă în oraș?
M- am înregistrat pentru vot.
Rosaleen, au spus la știri că în Mississippi un negru a fost ucis din cauza asta.
Mulțumesc lui Dzeu că nu suntem în Mississippi.
Te-am văzut ieri când mâzgăleai una din poveștile tale.
Hai. Spune.
Bine.
Deci The Supremes, mergeau pe Austostrada 4...
în drum spre Charleston unde aveau concert.
La un moment dat, cauciucul lor din șapte a explodat...
iar mașina a ieșit de pe șosea și a intrat într-un canal.
Și atunci cei 2 au zis că Diana a ars plăcintă.
Dar ea a blocat cuptorul și le-a zis: "Eu sunt solista, când spun eu că e gata, atunci e gata!"
Deci nu știam ce să fac. The Supremes se certau în bucătăria mea.
- Dar deodată am auzit... - Hei!
Nu ești tu fiica lui Terence Ray?
Ba da. Lily.
Taică-tu știe că ești cu ea?
Rosaleen lucrează cu noi.
Au trecut o grămadă de negri p- aci astăzi.
Nu cumva te duci la vreo întâInire secretă, ai?
Bine, la naiba, atunci nu o să ne preocupăm de asta.
Nu-ți pot înregistra votul dacă nu știi să-ți scrii numele.
Spune-mi, Lily. E o negresă deșteaptă sau e proastă?
- Vă rog domnule, noi... - Răspunde-mi fetițo!
R- O-S-A-L-E-E-N.
Nu!
- Rosaleen! Oprește-te! - Pune-o jos
Cereți scuze!
Oprește-te! Nu!
- Cere-ți scuze! - Rosaleen, doar cere-ți scuze!
Ajutor! Să mă ajute cineva.
Liniște.
- Poate să mă ajute cineva? - Cere-ți scuze.
Tată!
Rahatul ăsta negru o să-și ceară scuze într-un fel sau în altul.
Rosaleen. Rosaleen.
- Mulțumesc șerifule. - Trebuie să o ajuți.
- Urcă în camion. - Nu am liniște...
- până când negrul tău nu-și cere scuze. - Îmi pare rău, Frank!
- I-am promis! - Urcă în camion!
A vărsat suc pe un alb...
pe Frank Posey, în numele Domnului.
N- aș fi fost surprins dacă o omora pe loc.
Nu ai vrut să spui asta. Nu ar fi ucis-o.
Șeriful o să o ducă la spital. O să fie bine.
La naiba. Unde te gândești?
Să nu ieși din cameră, ai înțeles? Trebuie să fac ceva...
Nu mă sperii.
- Ce-ai spus? - Ești un laș.
Mama nu te-ar fi lăsat niciodată să mă atingi!
Femeia aia nenorocită nu dădea 2 bani pe tine.
Mă iubea.
Te urăsc!
Ascultă-mă.
Adevărul e că maică-ta se pregătea să plece și să te părăsească.
În ziua în care a murit, se întorsese pentru restul hainelor... nu pentru tine.
Nu e adevărat.
Nu e.
Dr. Cash, cheamă te rog operatorul.
Dr. Cash, te rog cheamă operatorul.
Rosaleen.
Te-au bătut iarăși?
Trebuie să plecăm de aici.
- Nu pot să ies de aici. Sunt în pușcărie. - N-ar trebui să fii aici.
Trebuie să plece.
Rosaleen.
- E o nebunie. - O să fie bine.
O să fie bine.
Shh.
- A venit vreo fată albă aici? - Nu domnule. Nimeni. Și nu m-am mișcat de aici.
Când m-am născut
mi-a spus tata că am fost începutul
sfârșitului
- Trebuie să aveți grijă. - Nu mi-am ales eu viața
Să fie clar.
Te-ai prins că voia să meargă la Tiburon...
pentru că mama ta avea o vedere cu orașul ăla scris pe spate?
Asta e?
T. Ray a spus că mama voia să mă părăsească înainte de a muri.
Nu e adevărat.
A spus asta doar ca să mă pedepsească. Știu că de asta a făcut-o.
Așa cum îI știu pe taică-tu, e în stare de una ca asta.
lar maică-ta n-ar fi putut face ce spus el că a făcut.
Huh.
Am priceput.
Ai fugit pentru că ți-a spus asta nu?
Nu te deranja că eram în pușcărie.
Acum stau și îmi fac griji de moarte că ai putea păți ceva din cauza mea.
Și ce ți-ai propus să faci? Să mergi din ușă în usa să întrebi de maică-ta?
- Asta e ideea ta strălucită? - Nu am nici un plan, da?
Eu sunt sigură că ți-ai făcut una la spital.
Și când ajungeam aici să spui, vom face asta, sau ailaltă.
Și ai presupus că eu o să te urmez ca un negru prost cum mă cred ei.
Bine... tu ești o proastă care scuipi pe pantofii unui alb...
și, și mai proastă că nu-ți ceri scuze ceea ce ți-ar salva viața.
Omul ăla urma să se întoarcă și să ne omoare pe amândouă.
Și am venit și te-am scos de acolo, și așa îmi mulțumești?
Mda, bine.
Ești bine?
Mă simt de parcă m-ar fi bătut cu un băț.
Ai fost bătută îți amintești?
Dar nu cu bățul.
Știu că nu poți înțelege.
Scuzându-mă la omul ăla era un alt mod de a muri...
doar că trebuia să trăiesc cu asta.
Dacă găsesc ceva deschis o să cumpăr ceva de mâncare.
Unde o să dormim?
O să găsim un motel, sper.
Lily, nu o să găsim un loc în care să accepte o femeie de culoare.
Da? Cum rămâne cu Declarația Drepturilor civile?
Nu e nimic altceva decât o bucată de hârtie.
Scuzați-mă. Mai serviți mâncare?
Da. Avem un meniu special de duminică: porc la grătar.
Bine, vrem 2 porții și 2 Coca.
Nu cred că te-am mai văzut.
Nu sunt de aici. Am venit să-mi vizitez bunica.
TatăI tău va fi mândru de tine.
- Bună, Carol. - Bună.
- Arătați foarte bine. - Când o să ajungem acasă...
Tu intri și eu împachetez astea pentru tine.
Domnișoară, te-ai răzgândit?
- De unde ai luat astea? - Știu ce vrei să spui.
Fecioara Maria este înfățișata că o femeie de culoare.
Dar, vezi, femeia care face miere este și ea de culoare.
Cea mai bună miere din Carolina de Sud.
Cum o cheamă?
August Boatwright.
Știi unde stă?
Cea mai ciudată casa pe care ai văzut-o. Vopsită că Pepto-Bismol. Bunica ta probabil că o știe.
Ce crezi că se întâmplă?
Sunt îmbrăcate ca pentru biserică.
- La Revedere! - Crezi că una dintre ele e August?
Cine ar fi sper să facă mierea...
mai bună decât se pricepe la pictat.
Îmi place.
Acum nu-ți face false speranțe? Da?
Nu e alt loc unde să mergem.
Da?
- Ești August Boatwright? - Nu.
Sunt June Boatwright. August e sora mea.
- Ai venit să o vezi? - Bună, sunt May Boatwright.
Și eu sunt sora Augustei.
Te așteaptă?
Am văzut mierea la magazin și bărbatul zicea că...
Ai venit după miere?
De ce nu spui așa? Intră în hol. O chem imediat.
Și după asta le va aduce pe Septembrie și Octombrie.
Pe cine avem aici?
Eu sunt Lily ea e Roseleen.
Avem nevoie de un adăpost.
Vezi, mama mea a murit când eram mică și tatăI meu a murit nu demult...
în accident de tractor la ferma noastră din Spartanburg County, așa că eu și Rosaleen...
ea e fata în casă... am plecat spre Virginia să stăm cum mătușa Bernie.
Doar că nu avem bani pentru biletele de tren sau motel...
și nu sunt mulți care ar accepta o femeie de culoare
chiar dacă este o încăIcare a drepturilor civile.
- Arăți de parcă ai fi fost bătută. - A căzut pe scări când plecăm.
Erau multe trepte cred.
May, iubire, du-te dincolo și termină cu plânsul.
e bine?
Îmi pare rău. Nu te putem ajuta.
Nu le putem lăsa să stea pe marginea drumului.
De ce nu o suni pe mătușa ta, să-i ceri ceva bani?
Aș vrea, dar tocmai s-a operat și e încă în spital.
Dar eu și Roseleen am putea munci pentru bani, și apoi plecăm la drum.
păi...
Cred că Roseleen poate ajuta. În bucătărie...
Și tu să ne ajuți pe Zach și pe mine cu albinele.
August.
Avem o magazie pentru miere.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Sper să-ți placă mirosul de miere.
Poate fi covârșitor la început...
dar te obișnuiești cu el.
Zach și cu mine dormim aici în decembrie când recoltam mierea.
Se facă foarte cald aici, așa că poți porni asta.
Va trebui să folosești baia din casă.
Nu închidem ușa niciodată, așa că poți veni de câte ori vrei.
- Așa. - Asta nu e pomană. O să-ți plătesc.
Sigur, poți să muncești pentru asta.
Cred că vreți să vă odihniți.
Dacă vi se face foame aveți cartofi dulci și biscuiți. Specialitatea lui Mary.
Mulțumesc, Miss August.
Îmi pare rău să aud asta de T. Ray. Și de mătușa Bernie.
Știu că nu e bine să minți dar n-am avut de ales.
Cum ai putut să nu spui nimic de mama ta sau să-i arăți poza?
Nu pentru asta am venit aici?
Dacă află că am fugit, ÎI chema pe T Ray să mă ia.
Apoi află că tu ești o fugară și chema poliția.
Mă simt că sunt acolo unde trebuie. Chiar cred asta.
Îmi trebuie ceva timp să înțeleg de ce așa că nu spune nimic.
E secretul tău. Faci ce vrei cu el.
Sunt așa de cultivate.
N- am mai întâInit negrese că ele până acum.
- Doar proaste și ignoranțe. - Nu asta am vrut să spun.
Cred că nici eu n-am întâInit negrese că ele.
- Cât pământ a zis că are? - 28 de acri.
E ca și cum și-ar fi creat lumea să și nimeni din afară nu poate intra.
Ei bine, e un lucru bun.
Vom fi în siguranță, nu?
E o porcărie.
Știi că au necazuri.
Ei bine, cine le-ar fi luat dacă noi nu le luăm?
Nu e nimeni pe aici.
Și dacă necazurile le urmăresc?
Trebuie să fac asta, da?
Am coborât la rău
toată noaptea
mi-am scufundat picioarele
toată noaptea
și am coborât
la rău
toată noaptea
mi-am pus visele în el
toată noaptea
Și ce mi-ai făcut
nu mai pot suporta
o să iau toate relele
și le voi lăsa
la mal
Îmi strici mașina?
Nu, nu-ți stric mașina.
Doar întrebam, arăți un pic confuz.
E mai fierbinte decât o oală și mai ai tupeul să mă și tachinezi? Dă-mi cheia.
- la-ți-o. - Ne jucăm, June Bug?
Te joci?
- Vino aici. - Nu. Ce e?
- Vino aici. - Ce faci?
- Știi ce fac. - Nu dansez.
- Dansezi acum. - Nu. Eu nu dansez.
- Nu,lasă-mă. - Hai.
- Hai, June. - Nu mă ridică.
Oprește-te.
Pune-mi un stup pe mormânt
și lasa mierea să curgă peste el
Când voi muri și voi pleca
- Asta vreau de la tine - Oh, mulțumesc.
Străzile raiului sunt aur și soare are gold and sunny
- dar voi sta aproape - Neața!
- Ai dormit bine?
- Da, doamna - Hai, ia-ți un scaun.
- Ok. - Hei.
- E una dintre noi. - Mulțumesc.
- Cine e bărbatul de afară? - E Neil.
E profesor la școală unde June prea muzica.
- E drăguț cu ea. - Pare că și ea e drăguță cu el.
Da, dar nu ar recunoaște.
A încercat toate metodele să o facă să se mărite cu el, dar nu a reușit.
- De ce? - Prea speriată.
May, June poate vi se pare că e prea personal.
La naiba, aș spune oricui mă ascultă Mi-am alungat bărbatul.
Pune mintea bărbatului într-o pasăre și pasărea va zbura invers.
Mmm.
De ce aveți toate nume din calendar?
Mama iubea primăvară și vara.
Am avut-o și pe April dar...
a murit când era mică.
- Nu o să repari mașina. - Ba da.
- De ce plângea Mary?
E supărată că nu te măriți cu Neil.
Vezi? Mărită-te cu mine și nu-ți mai supăra sora.
Pleacă de aici.
Nu, femeie, mi-ai promis clătite, și nu plec fără să mănânc.
Trebuie să fi Rosaleen. Neil.
- Și tu ești Lily. - Da, domnule.
Ce arde?
Asta e. Facem alta.
Vrei o gustare?
Nu. Mulțumesc. E bine...
Nu mi-e foame.
Hai la treabă atunci.
Vezi ce face May.
Merg la ofițerii de campanie. Avem întâInire cu aligatorii în dimineața asta.
Așteaptă. Clătitele mele?
Ai coca pe aragaz.
Cum așa o frumusețe poate fi atât de rea?
M- au mușcat de atâtea ori că am devenit imună.
Abia dacă mai simt.
Dar cum tu nu ești, e nevoie să știi regulile din prisaca.
- Regulile? - Vezi...
lumea este de fapt doar o mare prisaca.
Aceleași regulile funcționează în ambele lumi.
Nu-ți fie frică, ca și cum nici o albină n-ar dori să te înțepe.
Dar nu fii proastă. D- aia purtam halate cu mâneci lungi și pantaloni.
Și nu transpira. Să nici nu te gândești să transpiri.
Și mai presus de toate, transmite-le dragoste.
Orice lucru cât de mic își dorește să fie iubit.
Să mergem.
Acum vom verifica stupii.
Trebuie să fim siguri că regina are suficient loc să-și pună ouăle, altfel roiește.
Cum adică, roiește?
Când pui alături o regină și un grup de albine independente...
ele vor căuta un loc unde să trăiască singură și asta înseamnă roit.
Și eu pierd albinele.
Deci, ceea ce ai de făcut este
să scoți afară ramele pline cu miere...
și să pui altele în loc, goale.
Acum, fumul, calmează albinele...
și maschează mirosurile eliberate de albinele gardieni.
Nu ești speriată deloc, nu?
Te iubesc. Te iubesc. Te iubesc. Te iubesc. Te iubesc.
Bine.
Mișcări ușoare.
Vezi, Lily?
Aceasta este regina, cea mai mare..
Zidul de lângă casă...
De ce are bucățele de hârtie înfipte în el?
Ei, acela e zidul lui May...
Și I-a făcut singură.
Cred că ai văzut că e puțin... diferită...
Cu siguranță se supără foarte repede.
A avut o soră geamănă, April.
- Cea care a murit. - Mm-hmm.
Era ca și cum ele două sunt un suflet în două corpuri.
Dacă pe April o durea un dinte gingiile lui May se înroșeau.
O dată tata a bătut-o cu cureaua pe April.
Jur, și pe picioarele lui May au apărut dungi roșii.
Când April a murit, toată lumea a devenit soră geamănă a lui May.
Am încercat ani de zile să o ajutăm...
dar doctorii ne-au spus să o lăsăm în pace.
Atunci June și cu mine am venit cu ideea "zidului plângerii. "
- Ce e asta? - Zidul plângerii, că la lerusalim.
Evreii merg acolo să jelească. Și își scriu rugăciunile pe bucățele de hârtie...
pe care le înfig în zid.
Și așa face și Miss May.
Pe hârtiuțele alea sunt toate necazurile lui May.
Este singurul lucru care pare că o ajuta.
Săraca Miss May.
Da. Săraca Miss May.
E mașina lui Zach. Trebuie să fie în magazie.
Hai să intrăm să-I salutăm.
Bine, deci dedic asta tuturor iubitelor mele.
Oh... N-ai grijă. Și tu ești iubita mea.
Dragă, am nevoie de dragostea ta
Trebuie să am toată dragostea ta
Dragă, am nevoie de dragostea ta
Trebuie să am toată dragostea ta
Cântăm...
Sunt Lily.
Stau cu Miss August și restul pentru o vreme.
Oh. Deci sunt Zachary Taylor, finul ei.
Zachary Taylor a fost un președinte.
Am auzit.
Vino. Uită-te.
Vezi? Zachary Lincoln Taylor.
Miss August mi-a spus că dai o mână de ajutor pe aici.
Dar nu mi-a spus că ești albă.
Poate că nu a observat.
Ooh.
- Mmm, mmm. - Pune-o înăuntru.
Miss August, m-a înțepat o albină azi?
Da? Unde?
Chiar aici. Nu știu dacă se mai vede.
Nu, îți spun, n-au nici o intenție să voteze.
Dar trebuie să vezi asta și din partea cealaltă.
A venit timpul
O să-mi fac bagajul
Și voi pleca la drum <în josul drumului
Pentru că peste munți
- văd un soare strălucitor - Hai să mergem.
Dar vreau să trăiesc în căIdură
da, da, da
vreau să merg într-un loc unde sunt
totul și nimic.
Care există între
aici și nicăieri.
Vreau să merg acolo unde
timpul nu are efect. Oh,da
- Auzi? - da.
- Cerul se deschide - Încearcă și tu.
- Whoa. Whoa. - Scuze.
Vreau să merg în frumusețe
frumusețe
- Pune ramele în centrifugă. - Frumusețe, acolo vreau să merg
- O să scoată toată mierea. - Frumusețe, frumusețe
Frumusețe
Vreau să merg unde e frumos, frumos
Miss August spune că alergi ca Wilma Rudolph.
Da, în jocurile de campionat alergăm așa..
- Uh, hei, hei. - Oh, nu!
Frumusețe Acolo vreau să merg
Frumusețe, frumusețe
Frumusețe Vreau să merg
Frumusețe
Hmm.
- Vrei să-ți aprind lumânarea? - Da.
Poftă bună!
Mulțumesc, Miss May.
O numește salata lumânare.
Mi-o face de când eram mic.
- Arată ca o... - Da, da, Știu.
May?
Ce materie îți place cel mai mult?
Engleza. Voiam să mă fac scriitoare.
Dar nu mai cred că am șansa unui viitor acum că orfană.
Nu voi scriitorii va imaginați lucruri pe care nu le vedeți?
Trebuie să-ți imaginezi un viitor.
Asta fac eu.
Să devii jucător profesionist de fotbal?
De voi albii credeți că noi nu putem excela decât în sport?
Vreau să mă fac avocat.
Îmi pare rău. Am zis asta doar pentru că știu că ești bun la sport.
N- am auzit de vreun avocat negru.
N- ai auzit niciodată de Thurgood Marshall?
- Nu. - Las-o baltă.
Bine. Mi te imaginez avocat.
Luan cazul unei fetițe care este acuzată că a rănit pe cineva.
Și în ultimul minut, scoți adevărul la iveală arătând cu degetul pe adevăratul făptaș din sală.
ÎI arunci adevărul în față.
Da.
Zach, avocatul dreptății.
Mulțumesc May.
- Aici. - Fără suc.
- Miroase bine. - Mm-hmm.
Deci cum îți merge Lily?
Îmi merge bine Miss June. Mulțumesc.
- Am făcut o floare... - Ești aici de aproape o săptămână.
Mătușa ta trebuie să fie îngrijorată.
Dacă vrei să plecăm, eu și Rosaleen plecăm imediat.
Dumnezeule, Lily. Nimeni nu vrea să pleci până când nu ești pregătită să o faci.
De ce ai pus o fecioară de culoare pe mierea ta?
Adică de ce e neagră...
sau de ce e pe miere?
- Amândouă cred. - Spune-i, August.
- Sunt Sugar Girl. - Sunt Cressie.
- Sunt Doll. - Sunt fiica ei, Violet.
Sunt Greta, mama lui Zachary.
Mmm, îmi plac duminicile.
Ce biserica e asta?
E ceva timp de când n- am mai spui povestea Fecioarei.
Mm-hmm.
Și din moment ce avem oaspeți ce nu o știu e timpul să o spunem din nou.
- Așa e. Spune povestea. - Mm-hmm.
În vremea sclaviei...
oamenii noștrii mergeau la casa de rugăciune duminică...
și îi cereau Domnului să-i salveze.
Într-o zi un sclav pe nume Obadiah încarcă cărămizi pe un vas...
și a văzut ceva pe unul din maluri.
S- a apropiat...
și a văzut statuia din lemn a unei femei.
Trupul creștea dintr-o buturugă.
O negresă...
Cu brațul întins și cu pumnul strâns.
Mmm.
Obadiah s-a așezat pe nisipiul umed din fața ei...
- și a încremenit când i-a auzit vocea. - Mm-hmm!
- Ea îi spunea, "E bine" - "E bine. "
- "Sunt aici. " - "Sunt aici. "
"Voi avea grijă de tine. "
Și Obadiah a știut în acel moment că Dzeu a trimis-o.
Toată lumea știe, că mama lui lisus era Maria, și că era puternică.
- Așa e. - credincioasă și avea inima unei mame..
Și ea le fusese trimisă...
pe aceiași apă...
care îi adusese în Ianțuri.
- Părea că știe tot ce suferiseră. - Totul!
Așa că oamenii au venit unul câte unul...
și i-au atins pieptul cu mâinile
vrând să ia alinare din inima ei.
- Maria le-a umplut inimile cu neînfricare. - Le-a umplut inimile!
Și dacă cădeau în disperare iarăși
nu trebuia decât să-i atingă iarăși pieptul.
Să-i atingă inima!
- Să-i atingă inima! - Să-i atingă inima!
Să-i atingă inima!i>
Lily.
Marie cea plină de grație, Dzeu e cu noi acum
Nu!
- Sunt soțul tău! - Lily!
...și binecuvântat fie rodul pântecului tău, lisus.
Lasă-mă să plec!
Nu!
...roagă-te pentru noi păcătoșii...
și acum și când vom muri.
- Amin. - Lily!
Nu!
June, ce e cu tine?
Oh!
Lily.
Fato, de când ai început să leșini?
Vreau puțină apă?
- Desigur. - Stai. Um...
Rosaleen, poți să-mi aduci tu, te rog?
Asta e camera ta?
- Albastrul e culoarea mea favorită. - Și a mea.
Suntem la fel.
- Scuze, am stricat slujba. - Oh, nu e nimic.
Am fi continuat toată ziua dacă nu ne oprea cineva.
Sper că ești bine.
Cred că e de la căIdură.
Cred că sunt 30 de grade aici.
Da, căIdură.
CăIdura poate face oamenii să facă lucruri ciudate.
Am făcut rezervările plec mâine
O să găsesc pe altcineva și nu voi mai suferi.
Așa fac de fiecare dată când nu mai pot continua.
Nu pot să mă despart chiar dacă m-ai făcut să plâng.
Nu pot să mă despart Nu-ți pot spune la revedere.
Nu, niciodată nu mă voi desparți de tine.
Nu, nu, nu, nu
Cine mai poate gândi cu toate astea?
Asta e problema ta... Gândești prea mult.
Încearcă să te iei după ce simți.
Nu o să vă vină să credeți ce vorbește lumea în oraș.
Pe naiba?
- Cine e Jack Palance? - E un star de cinema... alb.
N- am auzit niciodată de el.
Zic să sora lui stă aici. Și că vine în vizită...
Și că vrea să o ducă pe femeia asta la teatru sâmbătă.
- Albii vorbesc să facă de pază la intrare. - Vorbe.
Idioții ăștia sunt hotărâți să se lupte împotriva legii...
Shh, shh, shh. Shh.
- Miss May? - Mm-hmm?
Mi-a plăcut cum i-ai făcut părul lui Roseleen
și mă întrebam dacă ai putea să-I faci și pe al meu la fel.
O să fie ușor.
Hmm.
E o ironie că oamenii albi ne urăsc atât de mult
când majoritatea au fost crescuți de femei albe.
- Pune-mi un stup pe mormânt... - Ooh.
June gărgăriț-o! June, știu că mă auzi.
Dacă îmi iese asta te măriți cu mine? Privește.
De ce râdeți?
Crezi că un lucru care ți se pare imposibil te face să te gândești mai mult asupra lui?
- Cum ar fi? - Nu știu.
De exemplu... sărutul.
Dar asta nu e imposibil.
Când aveam 15 ani am făcut o projitură pentru un băiat.
După asta, mă săruta tot timpul.
Cum te-ai simțit?
Ca și cum aș fi luat foc.
Miss May, știu că te superi rău câteodată.
TatăI meu nu simte nimic.
N- a simțit vreodată ceva.
Cred că e mai bine ca tine.
O albină lucrătoare cântărește mai puțin ca o petală de floare...
dar poate zbura cu o greutate mult mai mare că a ei.
Dar trăiește doar 4 sau 5 săptămâni.
Câteodată să nu simți nimic e singurul mod de a supraviețui.
Poți să mă ajuți să fac o prăjitura din aceea?
Ține asta.
- E mov. - Da.
Când se încăIzește vremea, florile încep să se usuce.
Albinele încep să culeagă din florile de șoc.
Asta face mov mierea.
Uite, vezi?
Oamenii dau 2 dolari pe un borcan de miere mov.
- Sunt așa de singur! - Ești bine?
Va fi bine.
- Pentru că. Nu. De ce?
- De ce tot timpul trebuie să ne întoarcem la asta? - Pentru că ne iubim.
Neil, nu vreau să mă mărit.
Dar asta fac oamenii care se iubesc.
Nu vreau să mă mărit azi, mâine sau vreodată,
Nu e momentul!
- De ce ți-e frică? - Nu mi-e frică!
Atunci ești cea mai egoistă nenorocită pe care am cunoscut-o!
Poftim?
Ce-ai zis?
- Dumnezeule. - Cum mi-ai zis?
Cum îndrăznești să-mi ziși așa, Neil. Neil, vorbesc cu tine.
Întoarce-te imediat și ascultă-mă.
Întoarce-te imediat și cere-ți scuze!
Să nu te mai întorci niciodată! N- am nevoie de tine în viața mea!
Cum îndrăznești! Să nu te mai întorci!
- Liniște-te, May. - Să nu te mai întorci!
Pariez că mâine or să se țină de mână pe balansor.
Nu cred Lily. Sunt oameni care mai bine mor decât iartă.
Și June e unul din ei.
Încă nu m-a iertat pentru cum am vopsit casă, și asta a fost acum 10 ani.
Chiar așa, dacă culoarea ta favorită e albastru, de ce e casa roz?
E plăcerea Maiei.
A fost cu mine la magazinul de vopseluri
și s-a îndrăgostit de culoarea asta roz Caraibe.
Spunea că o face să vrea să danseze un flamenco spaniol.
Mi s-a părut că e cea mai lipicioasă culoare pe care am văzut-o în viața mea.
Dar dacă asta o face fericită cred că merită asta.
A fost frumos din partea ta.
Unele lucruri nu contează atât de mult.
Cum ar fi culoarea casei.
Dar să faci fericit pe cineva asta contează.
- Ai fost vreodată îndrăgostită? - Sigur că da.
- Dar nu I-ai iubit suficient să te măriți. - Ba I-am iubit suficient.
Dar mi-am iubit libertatea mai mult.
Nu e nimic să-mi doresc mai mult decât să mă iubească cineva.
Unde sunt albinele?
Auzi?
Răcoresc stupul.
Asta e sunetul a 100.000 de aripi care plimba aerul.
Oamenii n-au idee despre cât de complexă e viața într-un stup.
Să te ajut cu asta.
Vezi, albinele au o viață secretă despre care noi nu știm nimic.
Da!
Dacă nu e sfârșitul omenirii.
Vino aici. O să te uzi.
Doamne!
Vrei să-I pui jos?
- Terminați! Exersez. - Dacă vii aici, te udăm.
- La naiba! - Fugi, Lily!
La naiba.
Cum îndrăznești!
- Ai înnebunit? - E bine acum, June.
Hai, June.
- Unde te duci, June? - June?
Întoarce-te.
Oh. Miss May.
Mi-e sete.
Am văzut un gândac.
Gândacii o să meargă pe astea până la ușă.
Merge de fiecare dată.
Miss May?
Cunoști o Deborah?
Deborah Owens?
E o albă din Virginia.
Se poate să fi fost acum mult timp.
Da.
Deborah Owens.
A stat în magazia de miere.
Era cel mai dulce lucru.
Cred că trebuie să mă duc la zid.
Dă-mi-I înapoi.
Zach! Întoarce-te.
Mulțumesc.
Hei. Lily, hai cu mine.
Uh, trebuie să las niște miere dl. Forrest. Aș vrea să-I cunoști.
Vreau să vorbesc cu Miss August. Ai idee unde e?
A plecat în Columbia că cumpere o lama nouă pentru centrifugă.
Oh.
Cred că un caiet nou te va ajuta să reîncepi să scrii.
Whoa.
Mama mea a stat în magazia de miere la fel ca mine.
Ce? Când?
Nu știu. Nu știu nimic despre ea.
Poate a fost înainte de a mă naște. Sau poate chiar m-a părăsit cum a zis tata.
Așteaptă.
Vrei să zici că tot ce ai spus...
despre mătușa ta...
și că doar ești în trecere...
E o făcătură?
De ce nu ai spus adevărul?
Pentru că mi-e frică că adevărul va distruge totul.
Aici e.
Și cine e domnișoara asta frumoasă?
Este Lily. Stă cu Miss August.
- Stai în casa ei? - Da doamnă.
Miss August e o prietenă bună a mea. Sper că te simți bine.
- Da domnule. - Trebuie să mă duc la dentist.
Ok.
- La ce lucrezi? - Nimicuri.
Am ceva pentru tine. Mergem până în birou?
Aștepți cu nerăbdare începutul școlii?
Da dle. Și sezonul de fotbal...
O, da. Abia așteptam asta.
Alo. Operator.
Vreau să sun la Sylvan 7-1710.
Așteptați vă rog.
Alo? Alo?
Uite ce mi-a dat. Încep să-mi fac bibliotecă de legi.
Frumos.
Hei.
Lily, știu că ți-e frică că adevărul va strica tot.
Dar adevărul e numai jumătate de problemă.
Ce faci cu el contează la fel de mult.
Da?
Când ai văzut ultima oară un film?
Nu-mi aduc aminte.
Hai. Trebuie să vezi Surf Party.
- Dar cum... - Dar nimic. Hai să mergem.
- Unul de adulți, vă rog. - Hai și tu.
Nu doare, da?
Un adult și un copil.
Toată lumea e gata?
- Aceasta e o scândură de surf. - Glumești.
Acesta este nasul. Lateralele se numesc rame.
Mulțumesc.
- primul pas îs... - Hai!
Băiete!
- O să te învățăm o lecție! - Nu e vina lui!
Lăsați-I!
Taci din gură, amanta de negri.
- Unde îI duc? - Urcă-I în camion.
- Încearcă să te aduni. - Pierzi timpul!
- Știi cine I-a luat. - E bine?
- Da, e bine. - Așa. Țineți aici băieți.
Cum aflăm ceva, ne întoarcem la tine.
Neil, consiliere, doamnelor. Haideți.
O să strâng niște oameni. O să-I căutăm singuri.
Dacă mă vreți aș vrea să ajut și eu.
May nu trebuie să afle.
Nu, ar fi prea mult.
Băieții negrii nu se mai întorc, August.
O să-I găsească, o să fie bine.
- Cum poți spune asta? - Trebuie.
Te rog să faci ca el să fie bine.
Lily o să arate bine în asta.
August, unde sunt foarfecele?
În camera mea.
- Bună, Greta. - Bună, May.
Ai fost la Fecioară?
Zach încă lipsește.
Trebuie să te rogi, May. Înțelegi?
Trebuie să ne rugăm.
- Cine a fost la ușă? - May, a fost cineva la ușă?
Greta.
Nu sunt vești despre Zach.
De ce nu mi-ați spus?
Ești bine?
May?
May!
Răspunde-mi, May. Ești bine?
Ce se întâmplă cu ea? N- am mai văzut-o așa niciodată.
- May? - May?
May.
Sunt bine.
Mă bucur că vorbești.
Hai surioară.
O să-ți fac o baie caldă.
Trebuie să mă duc la zid.
May?
Unde e May? Baia e gata.
E încă afară.
May?
May!
May?
May!
- May? - May!
Hai, May.
May?
June?
May!
June! June!
May!
- Dumnezeule. - Dumnezeule! August!
August.
Nu! Oh, nu!
- Oh, nu! - Oh, May.
Să o scoatem afară. Trebuie să o scoatem afară.
May!
De ce ai făcut asta?
Sfânta Maria.
Zach!
Zach.
Oh.
Îmi pare rău.
Miss May a făcut asta din cauza mea.
Nu. May a făcut-o.
E în regulă. Nu ar fi vrut să te învinovățești.
Oh. O să fie bine.
E bine. E bine.
Dragi August și June...
Îmi pare rău că vă părăsesc așa.
Dar știu că Zach e bine.
Așa îmi spune inima.
Nu vreau să fiți triste...
gândiți-vă ce fericită voi fi cu April, mama și tata.
Am obosit să car după mine toată greutatea pământului.
O să mă întind acum.
E vremea mea să mor...
și e vremea voastră să trăiți.
Nu o ratați.
Cu dragoste, May.
Am văzut-o pe Maria
mergea pe apă
și-mi zâmbea
murmurând cântecul răului
și făcându-mi cu mâna
dar a plecat
și mi-a spus că mă așteaptă.
Toată ziua
am strigat-o și i-am spus te rog întoarce-te!
Pentru că nu am vrut să te întristez
Ea a spus
Nu te îngrijora căci ne vom mai vedea
Dar, am auzit-o pe mama strigând
și am plecat.
Pune un stup pe mormântul meu.
Și lasa mierea să curgă pe el.
Când voi muri și voi pleca.
Asta e tot ce vreau de la tine.
Drumurile raiului sunt de aur și lumină.
Dar rămân la planul meu
și o cană de miere.
Pune-mi un stup pe mormânt.
Și lasa miere să curgă pe el.
Hmm.
Văd că ți-a plăcut.
- Mm-hmm. E ultima. - Mmm.
Mmm, fato, sunt tare bune.
Hei. Sunt mai bătrână.
- Și mai lentă. - O să mai fac.
- Ai auzit, June? - Hmm.
Cred că trebuie să-ți schimbi numele, Rosaleen.
De acum încolo te cheamă July.
De acord.
Mai multe din astea.
Mmm.
Ești sigură că o să-ți fie bine singură aici?
Nu mă deranjează să împărțim camera lui May.
Vreau să fiu lângă spiritul ei.
O să fiu bine.
Ne vedem dimineața.
Bună, Lily.
Aceasta e mama mea
Știu iubito.
Mama ta a fost Deborah Fontanel Owens.
Ai știut tot timpul?
Știam că are o fată dar n-am crezut că ești tu.
Dar o privire și am văzut-o pe mama ta la vârsta ta.
O știai când era mică?
Am avut grijă de ea.
De ce nu mi-ai spus?
Ceva mi-a spus că nu ești încă pregătită să afili lucruri despre ea.
Am vrut să fiu sigură că ești cu picioarele pe pământ înainte.
T. Ray...
mi-a spus că...
Mi-a spus că mama a plecat și m-a părăsit.
Nu mi-o amintesc da
știu că minte că acest lucru nu e posibil.
Nu se poate că nici unul din părinți să nu-și iubească copilul.
De asta ai plecat?
Știu că am greșit. Se pare că tot timpul greșesc.
Nu sunt o persoană rea dar nu mă pot abține.
De asta trebuie să plec. Am adus raul aici.
Ce s-a întâmplat cu Zach și Miss May...
Dacă nu aș fi venit nimic nu s-ar fi întâmplat.
- Lily... Lily, nu a fost greșeala ta. - Am distrus totul.
Da.
Se certau și țipau...
ea a luat un pistol și el i I-a luat și I-a aruncat am vrut să o ajut
Am vrut doar să îI dau înapoi.
- Și am ucis-o. - Pe cine, Lily?
Mamă. Mi-am ucis mama.
Sunt de ne iubit.
Oh, Lily.
Ascultă-mă.
E un lucru teribil cu care trebuie să trăiești.
Dar nu ești de ne iubit copilă!
Ești înconjurată de dragoste.
Dă-mi mâna.
Am început să am grijă de Deborah când avea 9 ani, în Virginia.
Mai mult de 7 ani.
Până când a murit bunica și mi-a lăsat locul ăsta.
De aceea June te-a respins la început.
Nu a trecut niciodată peste faptul că am lucrat în casa mamei tale.
Cum a ajuns mama aici?
Avea o fostă colega care s- a mutat în Sylvan.
I- a spus că acolo sunt slujbe, și bărbați întorși din război.
Așa că s-a mutat.
Cred că și din cauza mea.
Cred că voia să fie lângă mine.
Așa că mama s-a mutat la Sylvan, I- a întâInit pe T. Ray și s-a măritat.
Exact.
Dar ce nu am înțeles este de ce s-a măritat cu e.
Cred că lui Deborah i-a plăcut faptul că a fost decorat în război.
Ea I-a văzut că pe un erou.
Spunea că o tratează ca pe o prințesă.
Nu e același T. Ray. Poți să-ți spun sigur.
Știi, Lily, oamenii pot începe într-un fel...
și pe măsură ce vremea trece peste ei, să sfârșească în cu totul alt fel.
Nu am nici o îndoială că la început a iubit-o. O venera.
Dar după vreo 6 luni, dragostea ei s-a stins.
Dar s-a măritat cu el.
Dacă nu-I mai iubea de ce s- a mai măritat cu el?
lubito, Deborah era gravidă.
De asta.
M- a sunat imediat după ce te-ai născut.
Am primit scrisori și telefoane, majoritatea despre tine.
Cum te-ai ridicat și ai făcut primii pași.
Cum te jucai.
Dar scrisorile au început să se rărească.
Într-o zi m-a sunat și..
mi-a spus că-I părăsește pe T Ray.
- Mulțumesc. - Da doamnă.
Când am luat-o de la stația de autobuz...
nu mai semăna cu ea.
Era atât de slabă.
Eram cu ea când ai luat-o de la stația de autobuz, nu?
M- a adus cu ea, nu?
Nu. A venit singură iubito.
De ce?
De ce nu m-a adus?
Tot ce știu Lily este că era distrusă.
Oamenii în depresie fac lucruri pe care de obicei nu le fac.
I- a fost ușor să mă părăsească pentru că nu m-a dorit niciodată.
Lily.
După ce a stat aici câteva luni...
și a început să se simtă mai bine a început să vorbească de tine și de cât de dor îi e de tine.
Așa că a plecat la Sylvan să te vadă.
A venit doar pentru lucrurile ei.
- Cred că s-a întors după tine. - Mă duc în pat.
Lily!
Mama ta a făcut o greșeală enormă.
Dar cred că încerca să o repare.
Noapte bună.
La naiba, Deborah.
Te urăsc!
De ce nu m-ai iubit?
Tiburon.
Lily.
Ce s-a întâmplat?
Răspunde-mi.
T. Ray a avut dreptate despre mama.
M- a părăsit.
Bună.
Ți-am adus câteva din lucrurile mamei tale.
Sunt câteva lucruri pe care le-a lăsat la noi când a plecat după tine.
Au stat în cutia asta
10 ani, cred.
Ai iubit-o cu adevărat.
Era complicat. Dar, da. Am iubit-o.
De ce era complicat?
I- am fost dădaca.
Lucrurile erau diferite în lumea ei de a mea.
Ne place să credem că dragostea e pură și fără limite.
Dar o dragoste ca asta nu poate exista într-o lume plină de ură.
Dar ea m-a făcut să o iubesc oricum.
Nu există iubire perfectă, Lily.
Oglinda de buzunar a mamei tale.
Dacă te uiți în ea, o să o vezi pe mama ta uitându-se la tine.
Ok, o să mă uit.
Purta broșa asta în ziua când a venit aici.
Și a mai rămas un ultim lucru.
Bună.
- Ce s-a întâmplat cu tine? - Ce anume?
Te-a schimbat, nu?
Câteodată, Lily, eu...
Mă înfurii atât de tare.
Că aș omorî pe cineva..
Bărbații care te-au luat..
erau furioși și ei.
Ceea ce-i făcea rai.
Promite-mi, Zach, că nu o să fii ca ei.
Nu vreau.
Nici eu.
Nici gând să mă mai fac avocat.
O să fiu unul din acei toboșari despre care vorbește Dr. King.
Știu că vei fi.
Și... 10, poate 15 ani mai târziu...
voi veni la ședința ta de autografe.
Să nu uiți povestea noastră, da?
Nu o voi uita.
Trebuie să știi că sunt votant înregistrat.
- Cu adevărat? - și îmi voi da votul pentru...
Lyndon Johnson și Hubert Humphrey.
Te iubesc, Miss Rosaleen.
- Neil. - Bună ziua doamnelor.
Bună.
Nu m-ai chemat să vorbim? Sunt ocupat.
Nu ești singurul ocupat.
și ar trebui să stau aici să văd cât ești de ocupată?
Nu.
eu...
Mă întrebam dacă vrei să mă mai întrebi o dată.
Să întreb ce?
Ar trebui să fie amuzant?
June Boatwright, vrei să te măriți cu mine?
Da.
Da?
Da? Da?
Da.
A zis da.
- Dumnezeule. - Bine pentru tine.
Hai. Mergem la bijuterie chiar acum...
să luăm un inel până nu te răzgândești?
Ce? Nu ai încă unul?
Hai fato!.
Cum de nu ai unul?
la uită-te pe cine avem aici.
Nu vrei să intri?
La naiba...
Dacă vrei să ne prefacem că fac o vizită, mă prefac.
Te voi lua de aici fie în liniște și ușor fie cu țipete și lovituri.
Nu mă interesează cum.
Așează-te dacă vrei.
Deci ai fost aici tot timpul?
Cu femei de culoare?
- Cristoase. - Cum m-ai găsit?
Harta de pe peretele tău.
Am venit aici, am început să întreb.
O secretară bătrâna a unui avocat a fost încântată să mă ajute.
- Unde e Rosaleen? - A fugit demult.
De unde ai asta?
- Miss August mi-a dat-o. - Nu mă minți.
Eu nu mint.
Ea spus că era a...
I- am dat broșa asta când a împlinit 22 de ani.
Acum răspunde-mi imediat.
- De unde o are August? - Tu i-ai dat asta mamei?
- Răspunde. - Tu?
Aici a venit mama când a fugit de la noi.
O purta în ziua în care a venit aici.
Miss August a avut grijă de ea când era mică.
Am căutat-o peste tot.
Și ea era chiar aici.
D- zeule, era chiar aici.
La naiba, Deborah!
Nu o să mă părăsești din nou!
Întoarce-te!
T. Ray, sunt eu, Lily!
Tată!
Semeni cu ea.
Toată viața mea a fost un mare gol...
în care trebuia să fie mama mea.
M- a lăsat toată numai durere.
Dar nu mi-am închipuit niciodată ce ți-a făcut ție.
- Mergem acasă. - Eu rămân aici.
Crezi că voi pleca și te voi lăsa aici?
Nici nu-i cunosc pe oamenii ăștia.
Îi cunosc eu.
Și August Boatwright e un om bun.
Ce te face să crezi că te vrea aici?
Lily poate să stea aici cât vrea.
Lily a zis că ai fugit.
Ei bine, m-am întors acum.
Nu mă interesează ce faci...
dar Lily vine cu mine.
Da?
Da.
Acesta este dl. Owens.
TatăI lui Lily.
A venit în vizită.
Dl. Owens...
ne-ai face lui Lily și nouă un mare favor dacă o lași aici.
Este ucenica în ale apiculturii deja. O să învețe toată meseria.
O iubim pe Lily.
O să meargă la școală.
O să avem grijă de ea. Îți promit.
Ei bine..
bine că m-am scăpat!
Stai!
În ziua în care a murit mamă ai zis că venise după lucruri.
E adevărat?
Nu.
Nu. Venise după tine.
De ce m-ai mințit?
Pentru că nu s-a întors după mine.
Îmi spun mie însămi că atunci când T. Ray a plecat în ziua aia...
n- a spus: "Am scăpat!."
Cică a spus: "Lily, ești mai bine aici cu toate aceste mame. "
Am mai multe mame decât oricare trei fete de pe stradă.
Ele sunt lunile mele care strălucesc peste cine.
Cred că m-am iertat.
Câteodată noaptea, visele mele mă întorc în tristețe...
și trebuie să mă trezesc și să iert din nou.
Dar Fecioară e tot timpul acolo.
O simt în momente neașteptate.
Se va ridica.
și când o va face, nu se văd duce la ceruri...
ci înlăuntrul meu.